23-25 травня 2024 року викладачі кафедри – Володимир Казаков та Вікторія Пацюк вивчали туристичні локації міста Умань та Буцького каньйону. Все це разом – Уманський район Черкаської області. Приводом став ІІ Туристично-економічний форум, учасниками якого й були.
Чим здивувала Умань? Місто відоме своїм самим популярним туристичним об’єктом – Національним дендрологічним парком «Софіївка». Це зрозуміло і це працює на туристичному ринку. Але не одним цим парком наразі може похвалитися Умань. Вразила велика кількість нових або відреставрованих міських парків: Центральний, Хащі, Фентезі. Надсучасно виглядає набережна Осташівського ставка зі скансеном макетів кораблів, доріжками, дитячою зоною піратського корабля з фільму «Пірати Карибського моря», базою водних видів спорту. Вдень і увечері працюють світло динамічні фонтани (один з них – «Перлина кохання»). Міські об’єкти – це історична архітектура, музеї, картинна галерея, пам’ятники, інноваційні скульптури («Лавка примирення», міні-копія Ейфелевої вежі) тощо. Наразі місто Умань – справжня повноцінна туристична дестинація.
На північному-заході Уманського району знаходиться Буцька громада (с. Буки), де на річці Гірський Тікич в самому селі Буки знаходиться Буцький каньйон. Ці цікава та мальовнича місцевість у долині ріки, яка насичена численними туристичними локаціями: тіснина каньйону, безліч скель, місця для кемпінгу, старий млин 1838 року та стара криниця ХVІ століття, гребля колишньої ГЕС з водоспадом, водоспад Вир на річки та безліч кам’янистих перекатів, ліси у долині та лучні степи на схилах, залишки споруди Буцької ГЕС (1929-1991 рр.). Усе пронизане стежками. На деяких скелях об лаштовані траси для скелелазіння. Місцеве населення пішло у туризм і наразі пропонує у багатьох місцях усілякі послуги для туристів: продаж крафтових напоїв, кондитерські вироби, повноцінне харчування, прокат катання на човниках та обслуговування, проживання у садибах-готелях, продаж сувенірної продукції. Ми пересвідчились у тому, що Буцький туристичний кластер може надавати можливості для перебування туристів з різними атракціями від 1 до 3-х діб.
Відзначаємо, що туризм розвивається територіально в межах новостворених громад. Розвиток туризму відбувається на кластерній основі, утворюючи локальні туристичні дестинації. Уманщина – типовий приклад регіональної туристичної дестинації з багатьма кластерами, які надають особливий турпродукт.
Доступна відстань від Кривого Рогу (300 км) робить цей район перспективним для туристичного потоку туристів для наших містян та практик студентів.
Мандруймо Україною!
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 460
Я, Бойко Ксенія, студентка групи ТУР-22. Через війну мені довелось тимчасово переїхати до Польщі. Польща, відома як найбезпечніша країна у світі, має багато туристичних пам’яток, які варто відвідати. Міста Польщі мають давню історію, що сягає середньовіччя, яка захоплює туристів у всьому світі.
Я відвідала стародавнє місто Краків, яке мене вразило своєю казковою архітектурою. Першою пам’яткою, яку я відвідала був Вавельський собор. Вавельський замок – один із найважливіших, найкрасивіших і найбільших замків Польщі. Тут похована велика частина королівської сім’ї, а також національні діячі та представники світу мистецтва. Всередині замку розташовані царські покої і багато маленьких каплиць. На жаль, всередині кафедрального собору зйомка була заборонена, і це дозволило проникнутись атмосферою без гаджетів.
Я давно не була на криворізьких кар’єрах, тому вирішила відвідати краківській затоплений вапняний кар'єр Закшувек (Zakrzówek). Коли я його відвідувала, то він ще був в процесі будування комплексу, але це не вплинула на мої враження і я залишилась задоволена. Прямо на поверхні кар’єра побудували п’ять басейнів, а довкола кожного басейну поклали дерев'яні настили, щоб відвідувачам було зручно та безпечно заходити в воду. Глибина води поза басейнами сягає до 30 метрів, тому у місті не рекомендують користуватися водоймою поза визначеними місцями. На Закшувку також доступні туалети, роздягальні та душові кабіни. Є чотирикілометрова доріжка навколо водойми, оглядові майданчики, місця для пікніків, зони для тренування, столи для пінг-понгу та гойдалки. Незабаром з’явиться і зона купання собак. Закшувек це гарний приклад того, як можна облаштувати криворізькі кар’єри для приваблення туристів.
Також у Кракові я прогулялась старим єврейським кварталом Казімеж. Це район із багатою єврейською спадщиною та яскравою культурною сценою. Його унікальність у синагогах, атмосферних вулицях і кафе в єврейському стилі.
Продовжую вивчати туристичне країнознавство у подоражх країнами Європи. На черзі - Чехія.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 369
Чим повинен займатися кожен дослідник? Вірно - досліджувати Світ, відкривати його нові куточки. Справжні турист і географ - це мандрівник і дослідник просторів. Географія без подорожей - марна справа, яка перетворюється у книжкарство. А подорожі - це туризм.
29 березня 2024 року зав. кафедри туризму та економіки Володимир Казаков був екскурсійним гідом для групи криворіжців. Об'єктом екскурсії стали відомі Токівські водоспади. Природна територія потрапила до поля зору пана Володимира ще навесні далекого 1991 року. Тоді він став свідком тренуваня на водоспадах туристів водників на катамаранах, а також були детально переміряні усі уступи та порахована їх кількість. До сьогодні майже нічого не змінилося: 3 пороги та 3 невисокі водоспади.
У вільний час від екскурсії час здійснене обстеження навколишньої місцевості, вивчений стан природних екскурсійних об'єктів для поновлення екскурсійної діяльності до них цього року. До таких об'єктів віднесені: пороги і водоскати на річці Кам'янка, Токівський гранітний кар'єр з озером, каньйон річки Кам'янка, пам'ятний знак Петру Калнишевському, дика степова природа та фауна.
В районі села Токівське можна виділяти власний туристичний кластер та розвивати пізнавальний, екологічний, геологічний, історико-археологічний та активний види туризму.
Подробиці в рілсі https://www.facebook.com/reel/1163984361649343 та фотографіях:
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 389
Я, Гончаров Гліб, студент групи ТУР-22. Через війну мені довелось тимчасово переїхати в Канаду до міста Торонто. Професійно займаюся спортом. Я розповім про власний досвід вивчення туристичних об'єктів міста Торонто.
CN Tower. Мій перший візит до CN Tower в Торонто став захопливою пригодою, яку я запам'ятав назавжди. Я вирішив на верхній рівень башти, щоб на власні очі побачити велич цього інженерного дива.
Підніматися вгору ліфтом було захоплююче – вікна зроблені з прозорого скла, і з кожним поверхом відкривався все більший шматочок денного Торонто. Піднявшись на висоту понад 500 метрів, я потрапив на панорамний майданчик, звідки відкривався захоплюючий краєвид на місто та озеро Онтаріо. Відчуття, коли ти знаходишся в такій висоті, просто неймовірне – вигляд на місто зверху надає йому якогось особливого і чарівного вираження.
Цей день був дуже класним, коли я повертався додолу, вражений пережитим, зрозумів, що CN Tower не лише символ Торонто, але й місце, яке може стати особливим у подорожі кожного туриста. Це був день, який назавжди залишився в моєму серці та пам'яті.
![]() |
![]() |
Steam Whistle Brewing та Toronto Railway Musuem. Одного чудового дня я вирішив відвідати Steam Whistle Brewing та Toronto Railway Museum в Торонто. Моє подорожування розпочалося з відвідання Steam Whistle Brewing, де мене вразила атмосфера та процес виробництва пива. Після того, як я переступив поріг пивоварні, мене вразила запахом свіжої солодкої в’яленої ячменю та ароматом хмелю. Екскурсія розпочалася, і я дізнався багато цікавого про історію пивоваренної промисловості в Канаді. Найцікавіше було побачити, як трудяться справжні майстри свого ремесла, виробляючи найсмачніше пиво.
З Steam Whistle Brewing я вирушив у напрямок Toronto Railway Museum. Музей знаходиться в історичному регіоні кільцевої залізниці Roundhouse, що надає йому особливий характер. Відразу при вході мене вразила колекція ретро локомотивів і вагонів, які свідчать про багатий та цікавий історичний шлях залізниці в Торонто.
Провідний експонат - старовинний паровоз, який можна було роздивлятися з усіх сторін. Я дізнався цікаві факти про розвиток залізничної системи в місті та її вплив на розвиток інфраструктури. Побачивши різноманіття ретро поїздів і локомотивів, я перенісся в минуле, у часи, коли залізниця була основним засобом транспорту.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Мої подорожі промисловими об'єктами Торонто допомогли опанувати та зрозуміти сутність предмету "Індустріальний туризм", який у першому семестрі мого другого курсу ми проходили.
Далі буде: Ніагарський водоспад та ще багато чого цікавого в Канаді.
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 582
Я, Золотаревський Родіон, студент спеціальності 242 «Туризм» 2-го курсу групи ТУР-22, зараз перебуваю в Чехії та потроху її досліджую.
Це країна височин з добре розвиненим туризмом та гарною природою. Першим містом яке я відвідав було місто Оломоуц. Архітектура цього міста неймовірна, такі стилі як готика, ренесанс та бароко поєднуються між собою утворюючи щось справді дивовижне.
Від самого вокзалу ходять трамваї по усьому місту, але якщо не знати, як купувати квиток, то краще пройтись пішки, тому що потім важко довести поліції, що ти не знав, як це зробити. Трамвайна система розкинута по всьому місту, за 40 хвилин можна повністю обʼїздити Оломоуц, але щоб обійти не вистачить і дня.
Прямуючи до центру гарними бароковими вуличками, мою увагу привернув готичний собор Святого Вацлава. Мені довелося витратити дві години, щоб повністю роздивитися усю його красу. Вхід усередину безкоштовний, а на стенді були молитви за Україну !!!, що було приємною несподіванкою. Йдучи повз інших соборів і костелів, я дійшов до головної площі, де була розташована Колона Святої Трійці, що внесена до списку всесвітньої культурної спадщини ЮНЕСКО. Також біля площі є вежа на яку можна піднятися і з якої відкривається дивовижна панорама на місто оточене горами. Плюсом цього місця є те, що майже ніхто не знає, що туди можна піднятися, тому людей там не було.
Увечері місто розквітає іншими кольорами, маленькі вогники, прикрашені трамваї, будинки, ярмарок з живою музикою на якому можна придбати все що завгодно, розташований на головній площі навпроти ратуші. Неподалік знаходиться парк в якому можна доволі часто зустріти зайців які просто прибігають з лісу.
Щодо місцевої кухні, то кожних десять метрів тут розташований якийсь заклад зі своєю історією, кафе, бар, ресторан. Ціни доступні, за 200 корун (330 грн.) можна отримати першу та другу страву.
У цьому місті кожен куток приховує свою таємницю, і кожен момент тут залишається чарівним, тому рекомендую кожному хто відвідуватиме Чехію, заїхати до Оломоуцу.
Свою неформальну туристичну самоосвіту продовжую!
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 493
Я, Кернична Ангеліна, студентка групи ТУР-22. Через війну, тимчасово знаходжуся в Угорщині і проживаю у місті Тата. Продовжую навчатися дистанційно на кафедрі туризму та економіки КДПУ. Однією з форм самосвіти стало моє вивчення цікавих туристичних локацій північно-західної Угорщини.
Місто Тата, де я зараз тимчасово перебуваю, називають містом вод, джерел і млинів. Місто забудоване в стилі бароко відоме своїми історичними пам’ятниками, великими озерами та пропонує романтичну атмосферу завдяки своєму замку на березі озера та парку, повному квітів.
Замок Тата. Він був побудований у другій половині XIV століття Іштваном Лакфі на скелі, оточеній водою та болотами. Ймовірно, це була L-подібна будівля з закритим садом, прибудованим до східної вежі. Пізніше замок став власністю Сигізмунда, коли той стратив Лакффів за нелояльність. Він перебудував його як ренесансний укріплений замок із кутовими вежами, а також встановив двоповерхову каплицю. Він обставив його розкішно і приймав тут своїх гостей з-за кордону; польський король, німецькі аристократи та сербський князь.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Старе озеро (ÖREG-TÓ) утворилося за часів правління Сигізмунда після осушення боліт і перегородження потоку Альтал. У літній сезон можна зайнятися веслуванням на озері. На його березі туристи можуть знайти забудований пляж, а також набережну, що йде навколо озера. Під час прогулянки можна побачити історичні пам'ятники; водяні млини 13 ст., замок Тата та один із замків. За якоюсь старою казкою, коли на Тата напав ворог, приходський писар, щоб врятувати власне життя, розповів, де знаходяться скарби церкви. Коли вони почали викопувати багатство, околиці перетворилися на бездонне озеро; отже, тут лежить легенда про його озеро родини Естергазі.
Годинникова вежа. Прибувши до міста з боку головної дороги, один із символів міста можна побачити на площі Орсагдюлес. Ця годинникова вежа з дерев’яною черепицею була зроблена теслею Йожефом Едером у 1763 році з використанням лише дерева за планами Якаба Фельнера. Годинник відтворює музику за п'ять хвилин до кожної повної години.
Озеро Чеке-Тата. Штучне водне покриття площею 25 га в Ангольпарку було названо на честь власника на ім'я Чеке. Сьогодні це популярний рибальський рай, узбережжя якого прикрашають величезні старі платани.
Англійський парк. Перший в Угорщині сад в англійському стилі був висаджений у 1783 році інженером Ференцом Бьомом від імені родини Естергазі. Привабливого місця для прогулянок з дітьми або для романтичних прогулянок знаходиться один з найперших англійських парків, що найбільш добре зберігся в країні. Особливістю саду в сентиментальному стилі є те, що в кількох місцях б'ють джерела, які робляться ще романтичнішими завдяки штучним руїнам. Чарльз Моро також спроектував турецьку мечеть у романтичному стилі на південному березі озера, побудовану в 1850 році. Лавка перед дещо занедбаною будівлею була встановлена на згадку про відвідини Ференца Казінці.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Пагорб Холм-Голфа. За 10 хвилин ходьби по вулиці Фазекас, починаючи від замку Естерхазі, знаходиться Голгофський пагорб Тати, який не тільки «коштує меси» з релігійної точки зору, але й є величним видовищем з голими скелями. На безплідному вапняковому плато у найвищій точці міста знаходяться барочна скульптурна група «Голгофа» і біла каплиця. Буквально найвизначнішою точкою цього району є оглядовий майданчик Феллнер Якаб заввишки 40 метрів і 175 сходинками, побудований в 1939 році і спочатку служив вежею для розливу пива. Біля підніжжя пагорба Кальварія, на подвір'ї колишнього кар'єру, знаходиться Геологічний музей просто неба, де можна вивчити артефакти віком у сотні мільйонів років.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Мої туристичні дослідження Угорщини продовжуються. Знання туристичних ресурсів країн Європі необхідні для майбутньої професійної діяльності в галузі туризму.
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 552
Я, Уманська Юлія, студентка спеціальності «Туризм» 4 курсу групи ТУР-20, через війну я поїхала з України до Норвегії. Але продовжую навчатися в нашому університеті дистанційно.
Норвегія неймовірно гарна країна ти наче живеш серед природи усі ландшафти збережені, а інфраструктура під лаштована під них. Навіть коли їдеш у міському транспорті дивуєшся наскільки гарні краєвиди тебе оточують.
Перше місто яке мені довелося відвідати був Берген. По місту ходять автобуси та швидкісний потяг №1 та №2, маршрут №1 їде від аеропорту до родзинки Бергена, старовинної Ганзейської набережної, що оголошена ЮНЕСКО об'єктом Світової спадщини. Набережна велика, тут тобі і вид на гори, і на порт, і на милі яскраві будиночки, які доречи є магазинами та сувенірними лавкам, але ціни на продукцію з дуже великою націнкою. Поряд також знаходиться рибний ринок, це не просто ринок, а ще і ресторан. Обравши свіжі морепродукти вам можуть їх одразу і приготувати та подати. Окрім гарного виду тут ще є одна вражаюча атракція, яку ми і не одразу помітили. Піднявшись трохи вгору ми побачили вхід на фунікулер, тоді ми ще не знали яка краса нас чекає попереду.
Гора Fløyen яка є однією з найголовніших пам'яток Бергена. Піднятися на неї можна пішки по стежкам, а також на фунікулері, ми купили білет на підйом та спуск (22$ на двох), хоча спуститися стежками серед лісу та неймовірної природи набагато краще, тому рекомендую брати білет лише на підйом, а спускатися вже самостійно пішки.)) З гори Fløyen відкривається фантастичний панорамний вид на місто і на фіорд. На вершині є дитячий майданчик, туалет, місця прокату спорядження та місцеві кози)).
У Норвегії дуже велика популяція лебедів, у місті багато невеличких озер де можна зустріти качок та лебедів, людей вони не бояться їх навіть вийшло погодувати, але мабуть їм щось не сподобалося бо мене вкусили, невдоволено пощипляли та поплили.
Північне сяйво – це мабуть най дивовижна річ яку можна побачити у Норвегії, і у Бергені воно теж буває, хоча північне сяйво тут не частий гість. Важливо пам'ятати, що північне сяйво повністю залежить від забаганок природи. А погода у Бергені не дуже приємна. Снігу взимку майже немає, проте дощ йде постійно (недаремно символом міста є парасолька). Часто буває густий туман який спускається з гір, які розташовані прямо у місті, і звичайно що розгледіти щось у небі майже не можливо.
Хоч, поки що я і не побачила усіх красот Норвегії, але лише одного міста хватило, щоб зрозуміти наскільки ця країна незвичайно гарна. Якщо у вас буде можливість я раджу усім відвідати цю країну, дуже багату на різноманітні туристичні об’єкти та атракції.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 663
Я, Акименко Олексій, студент спеціальності «Середня освіта. Географія. Краєзнавчо-туристична робота» 3 курсу, групи ГОЕ-21, 14-19 червня 2023 року, перебував у складі спелеологічної експедиції №175. Експедиція працювала в одному з районів Дністровського каньйону. Її метою стояв пошук печери у однойменному понорі «Місько». Невеликий експедиційний гурт копав хід до потенційної печери. До завдань також увійшов моніторинг таких печер як «Два бички» і «Трійця».
Мій шлях, можна презентувати як пригодницьку новелу. Моя дорога почалась з Криворізького вокзалу і потягу «Запоріжжя-Львів». Після тяжкої, жаркої ночі у потягу, у Хмельницькому пересів на електричку «Хмельницький – Кам’янець-Подільський». У купе, моїм сусідом на дві години став милий пес, який пів дороги спав у мене на руках. На жаль, до Кам’янця я доїхав без цього нового друга, бо він вийшов у одному із сіл разом із своєю господаркою.
Кам’янець-Подільський зустрів мене не менш жаркою погодою і привітною місцевою жителькою, яка провела мене вуличками міста до автовокзалу. Тут потрібно було чекати автобусу «Кам’янець-Подільський – Горошова». До автобусу було ще багато часу, то я вирішив прогулятися стародавнім містом і провідати всім відому фортецю. Далі автобусом я дістався до села Іван-Пусте. Перетнувши все село, завітав до двору місцевої греко-католицької церкви, чиї масштаби мене вразили. Тут я доєднався до групи спелеологів під головуванням Ігора Стефанишина.
Далі ми попрямували до запланованого місця табору на днищі Дністровського каньйону (село Пилипче), у кроці від місцевого потічка (річка Нічлавка). Коли ми ставили табір, почався сильний дощ і ми не встигли адекватно його розташувати. Команда промокла до нитки, але намети з тентом були встановлені. Як людина, що не ходила у туристичні походи, зрозумів, що дощ влітку може стати найгіршим, що може трапитись у такі моменти. Дестабілізуючим чинником стало й розміщення унизу каньйону, під загрозою затоплення разом з наметами. Ази туризму набуваються з досвідом.
Наступний день був цілковито і повністю присвячений розробці ходу до майбутньої печери через понор «Місько». Що таке понор? Це вузький вертикальний хід, який може вивести до справжньої широкою підземної порожнини – печери. Понор був заглиблений на 1,5 метри. З часом, роботи в понорі були припинені, через погіршення умов вентиляції. Ця характеристика виявилась поганим знаком для нас, спелеологів, і означало, що підземна порожнина не продувається і потенційно печеру можна не знайти. Увесь день дощило, але це не завадило роботі.
Наступного дня у нас за планом відбувся похід до печери «Два бички». Це невелика печера, протяжністю приблизно 70 метрів. Ознайомилися з місцем, де спелеологи знайшли залишки людини часів трипільської культури та черепки часів середньовіччя або козацької доби. Наступною стала печера «Трійця» протяжністю 80 метрів, яка знаходилась у 3-х кілометрах від нашого табору. Далі ми продовжили роботу з понором. Цей день закінчився смачним борщем та переглядом кіно про спелеологів.
Найскладнішим було виїхати з тих місць, але, на щастя один із членів нашої експедиції жив в Івано-Франківську і він мене підкинув. У Івано-Франківську відвідав місцеву ратушу, яка була і краєзнавчим музеєм. Там же проходила художня вставка «Скіфія 2.0», де побачив чудові абстрактні роботи з тканини та ниток. Другим відвіданим туристичним об’єктом в місті стали залишки колишньої фортеці – «Бастіон» з виставкою картин. З Івано-Франківська потягом «Калуш експрес» моя мандрівка закінчилась у місті Сміла, Черкаської області, звідки і дістався Кривого Рогу.
Ця подорож стала дуже крутим експіріансом для мене як географа. Я зміг засвоїти свої географічні знання на практиці і відкрити для себе світ спелеології, відвідати низку туристичних об’єктів України. Я б хотів би розвивати такі речі у нас в університеті. Бо експедиції, для нас географів це невід’ємна частина навчання і засвоєння матеріалу. Я впевнений, що ми не будемо хорошими фахівцями без мандрівок і пізнання світу, а сидячи за екраном комп’ютера географія ніколи не здолати як науку. Такі мандрівки і експедиції вкрай корисні для науки і туризму нашої країни. Подібні подорожі це не просто цікава пригода, а й сподіваюся є невеликим кроком, до великих відкриттів теренів України!
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 624
Я, Катерина Складанюк, студентка спеціальності «Туризм» 4 курсу групи ТУР-20 нещодавно побувала в одному з найвідоміших та найпопулярніших гірськолижних курортів України – Буковелі.
Відкрила для себе нові туристичні локації: колесо огляду Озеро Молодості, гору Буковель. Відвідала етнопарк «Гуцул Ленд», в якому представлені дерев’яні хати мольфара, мисливця, ткача та інших, також на території є контактний зоопарк, дерев’яна церква, велика гойдалка. Здійснила спуск по всепогодній санній трасі Родельбан, це було екстремально та дуже весело. Піднялася на гору по витягу №2, з нього відкривається надзвичайно захоплюючий вид на увесь курорт Буковель.
З гори вдалося побачити найвищу вершину України – Говерлу. Відвідала багато ресторанів різних кухонь світу: української, грузинської, італійської, японської та ін. Скуштувала національний угорський бограч, справжній український борщ та традиційний гуцульський банош. Все було дуже смачно. Ще мені вдалося відвідати Ukranian Wine Festival, який проходив там 17-19 листопада 2023 року. Скуштувала різні вина з кожного куточка нашої країни, прослухала лекцію від Олександра Меєра «Майбутнє та перспективи українського вина».
Для мене, як майбутнього фахівця туристичної сфери, було цікаво та повчально організувати собі подорож. Якщо оцінювати курорт Буковель з точки зору відпочиваючого, то мені не вистачило більш активних, не екстремальних, а саме активних видів відпочинку. Ще б додала місця схожі з етнопарком, тільки десь серед лісу, де багато дерев та рослин, та місця з місцевими гуцульськими фішками. Також би додала курорту більше організації екскурсій до найближчих туристичних об’єктів, більше туристичних локацій для дітей віком до 10 років.
Буковель – це курорт, на який хочеться ще повернутися, з кожним разом різні емоції. Я впевнена, що років за 5-ть, там будуть нові локації, нові місця для відпочинку, нові емоції, тому що навіть зараз він розбудовується та стає кращим.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 811
5 листопада 2023 року викладачі кафедри туризму та економіки Вікторія Пацюк і Володимир Казаков здійснили туристичну експедицію до району селища Христофорівка. Це місце знаходиться в 30 кілометрах на захід від Кривого Рогу. Ця місцина майже невідома для туристів. А як виявилося потенціал є, і не аби який. Досліджував цей край краєзнавець Антон Килимчук.
Їхати до Христофорівки автомобілем - це справи 40-45 хвилин. Що тут цікавого: мальовнича долина річки Боковеньки з відслоненнями гранітів, які місцями утворюють невеликі скелі. Долина ріки нагадує гірську ущелину, на крутих схилах якої розкинулися природні степи з ковилою. Вражаюче виглядає гребля Христофорівського водосховища, яку почали будувати ще у 1940 році та чиста вода самої водойми, де є невеликі пляжики й у літні часи тут можна купатися. Через річку є 3 пішохідні місточки.
Дуже гарною є сама ріка Боковенька, з руслом, широкими берегами, які пороли очеретом. У долині ріки насаджений листяний Хрістофорівський ліс з дубами та берестами. В одному місці від ріки залишився плес, який утворює доволі великий півострів із заболоченими ділянками та безліччю птахів. Бачили парочку лебедів, куріпок.
Саме селище має гірничу історію. Тут після 2-ї світової війни й до 1964 року розробляли Христофорівське родовище бурого вугілля. Видобуток вівся двома шахтами. Від старих шахт залишився адміністративний корпус, заглибини на поверхні землі над підземними виробками, на землях гірничого відводу насаджені штучні ліси.
Плюсом також можна вважати - чисте повітря, природа та відсутність шуму великого міста.
Отже. Робимо висновок: Христофорівка може бути віднесена до окремого комплексного туристичного кластеру, де для екскурсій є об'єкти природи та індустріальної спадщини. Невелика відстань від Кривого Рогу робить це район перспективним для розвитку туризму.
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
- Автор: Кафедра туризму та економіки
- Перегляди: 1162